Nicola Porpora 
(1686–1768) 
„Siface“
Dramma per Musica 

Libreto: Pietro Metastasio

Premiéra: Benátky, Teatro di San Giovanni Grisostomo, 1726
Další uvedení: Praha, divadlo hraběte Sporcka, 1729

Novodobá světová premiéra: 
10. 5. 2013, Praha, letní refektář Strahovského kláštera (poloscénické provedení)
20. – 22. 9. 2013, Český Krumlov, barokní zámecké divadlo, v rámci Festivalu barokních umění

Produkce:
Festival barokních umění Český Krumlov, agentura Krumlovská inspirace, občanské sdružení Teatro alla Moda a barokní soubor Hof-Musici

Účinkují: 
Veronika Mráčková Fučíková, Jana Dvořáková, Lucie Rozsnyó, Zdeněk Kapl, Pavel Valenta a další;
barokní orchestr Hof-Musici;
režie a barokní gestika Zuzana Vrbová;
od cembala řídí Ondřej Macek

Po uvedení Vivaldiho Argippa v roce 2008 je nastudování opery Siface od Nicoly Porpory dalším příspěvkem k poznání operního repertoáru Prahy 1. poloviny 18. století – tedy repertoáru, jehož hudební stránka byla odbornou veřejností dosud považována převážně za ztracenou. Porporova opera Siface zazněla sice poprvé v roce 1726 v Benátkách, ale již tři roky poté byla provedena v Praze, v divadle hraběte Františka Antonína Sporcka. Tento barokní velmož umožnil ve svém paláci vystupovat italské operní společnosti vedené impresáriem a zpěvákem Antoniem Denziem. Díky mecenášskému počinu hraběte Sporcka a umění italských "operistů" se tak v letech 1724–1734 mohli Pražané seznamovat s operní tvorbou předních italských, převážně benátských skladatelů, včetně A. Vivaldiho.

Nicola Porpora patří k nejvýznamnějším představitelům pozdně barokní italské opery, tzv. dramma per musica. Působil v obou tehdejších operních metropolích – v rodné Neapoli i v Benátkách. V Londýně byl po několik let rovnocenným soupeřem Georga Friedricha Händela a později se ve Vídni stal učitelem mladého Josepha Haydna. Byl oslavován nejen jako skladatel, ale také jako nedostižný učitel zpěvu. Vychoval celou generaci nejslavnějších operních hvězd, s kastráty Farinellim a Caffarellim v první řadě. Podobně jako u dalších mistrů italské barokní opery, jakými jsou A. Scarlatti, J. A. Hasse či A. Vivaldi, upadlo i Proporovo dílo po jeho smrti do takřka úplného zapomnění. V posledních desetiletích se díky specializovaným souborům a zpěvákům začíná operám těchto autorů opět dostávat zasloužené pozornosti.   

Autorem textu Porporovy opery Siface je nejvýznamnější libretista 18. století, císařský dvorní básník Karla VI. a Marie Teriezie, Pietro Metastasio (1698–1782). Titulní postavou díla je Syfax (it. Siface), vládce starověké Numidie, království na území dnešního Alžírska a části Tunisu. Spíše než historické události jsou ovšem námětem opery milostné vztahy despotického krále k jeho manželce a milence. Jde o typicky barokní drama vášně, zrady a bezohledné ctižádosti v protikladu k lásce, věrnosti a neochvějné ctnosti. Ve spojení se strhující Porporovou hudbou dokonalý příklad pozapomenutého – nikoli však mrtvého – žánru dramma per musica.

K zakoupené vstupence diváci obdrží program s originálním italským libretem a jeho českým, německým a anglickým překladem.